Kovan viikon ilta: enemmän kuin hyvää suomalaista poliittista televisiosatiiria
![](https://ccae5db33d.clvaw-cdnwnd.com/95c73d568b6a2d0aa2214d1990108232/200002339-dc7a5dc7a7/13-1-64828919-1680092965174.jpeg?ph=ccae5db33d)
Teksti Harald Olausen
Viime vuosina on voinut moni muutoin
ohjelmistoon tyytymätön tavallinen televisionkatsoja panna suurella mielihyvällä
huomiolle, miten kuin suomalainen poliittinen televisiosatiiri on parantunut ja
noussut maailmanluokkaan, mitä hauskuuteen ja sanasukkeluuteen tulee aivan erityisesti
perjantaisin Ylen televisiokanavalla nähtävässä Kovan viikon illassa,
juontajanaan Jukka Lindfors. Suuri kiitos siitä. Enää ei tarvitse katsoa älyllisesti alamittaista kohellusta ja poliitikkokavereiden piiloperseennuolemista.
SVT:ssa eli Ruotsin televisiossa tulee hieman samanlainen mutta viihdyttävämpi ja visuaalisempi Svenska Nyheter, joka painii samassa sarjassa, mutta jää jollain tapaa ehkä hieman yllättäen upeasta ulkoasustaan ja (super)seksikkäästä miesjuontajastaan (Messiah Hallberg ) huolimatta kakkoseksi suomalaisille serkuilleen. Hyvä Suomi! Mutta ei ruotsalaisserkkujen ohjelma ole huonompi tai mitättömämpi, sillä molemmat ohjelmat edustavat räkänauruproblematiikkaa sen parhaimmassa muodossaan.
Molemmat ovat myös luonteeltaan poskettoman hauskoja ja anglosaksisen lyhyen ajankohtaissatiirisen tradition jatkajia. Me emme ihan tarkkaan osaa sanoa, millainen on ollut pitkä kansan irvailuhistoria lännessä, mutta aavistuksia meillä on olemassa. Kun maata tyhmästi hallitsevat vanhoihin totuuksiin vannovat, ei penaalin terävimmät kynät, ovat päässeet valtaan, on selvää, ettei tällaisessa kaivossa kannettu vesi pitkään pysy, vaan luvassa on paljon typeryyttä ja osaamattomuutta muiden iloksi ilkkua.
Suomalainen televisioviihde on nykyisin laadukasta pääosin. Ihan erityisesti kaikki tämä näyttää tiivistyvän monipuolisen ja osaavan Jukka Lindforsin osaavan tiimin, mm. käsikirjoittaja Janne Zareffin ympärille viime vuosina. En ihan kamalasti kirjojen lukemiselta televisiota tuijota. Kaikkeen kotimaiseen osaan suhtautua oikein ohittamalla nissä vaanivat surkeuden syvät ja upottavat karikot. Lindfors on kuitenkin ihan omaa luokkaansa juontajana ja esiintyjänä. Hän tullut tutuksi monissa yhteyksissä.
Näin on mutta erityisesti hurmasi hänen muutaman vuoden takainen "mokumenttinsa (2021)" – satiirinen pilailu kaikesta siitä mahdottomasta epätavallisesta, mistä tulevaisuuden historia pitäisi (muka) rakentua. Lindfors on hauska ja terävä esiintyjä, jonka rento ja ilkikurinen olemus on kuin kirsikka kakun päällä perjantaisin tulevassa Kovan viikon illassa, missä piruillaan aidosti hauskalla tavalla kaikelle turhalle ja pömpöösille ja turhalle itsensä korostamiselle mutkattomaan suomalaisten irvileukatapaan.
Shown idea on aina lavastusta myöten kuin suoraan Yhdysvalloista lainattu, mutta se ei yllättävästi lainkaan häiritse. Suomalaisten hyvä huumori ja tärkeyshenkilöiden sekä typeryyksien pilkkaaminen ovat osa kansanluonnettamme samoin, kun se maailmalla harvinainen mutkattomuus ja selväjärkisyys, mikä viehättää hiljaisuuden ja luonnollisuuden lisäksi muunmaalaisia, joita vaivaavat rehellisyyden pahimmat viholliset, kuten vaikkapa venäläinen teatraalinen ylitunteellisuus sekä valheellisuus.
Hyvän poliittisen satiirin tekeminen on vaikeaa, sillä se edellyttää älyn lisäksi tarkkuutta. Edellisessä ohjelmassa näin tehtiin SDP:n uuden johtajan, Antti Lidtmanin kohdalla. Hyvistä aikeistaan huolimattahan demarit sössivät aina osaamattomuuttaan juttunsa ja ovat kuin Lindtman itse, huumorintajuttomia puupökkelöitä ja keski-ikäisen näköisinä syntyneitä tylsimyksiä. Kovan viikon ilta on parasta suomalaista poliittista satiiria sitten Kutka-vuosikirjojen tai legendaarisen Hukkaputken, niinkin kaukaa kuin 70-luvulta.
Ohjelmaa kannattaa katsoa ruotsalaisen serkkunsa kanssa vertaillen samalla, mistä molemmissa maissa uskalletaan puhua. Ruotsalaiset ovat hieman rajumpia,
mutta niin ovat vaikeat ongelmatkin. Kovan viikon illan vieraat ovat
ilkkumaan päästessään kuin pahaiset kakarat hiekkalaatikolla. Robert
Sundmanin naamasta näkee, miten hän nauttii poliitikkojen
pilkkaamisesta. Lotta Backlund yllättää irvileukana; ohjelman säihykyvä tähti on älyttömillä möläytyksillään näyttelijä-käsikirjoittaja Niina Lahtinen.